ASV un Ķīna apņēmušās jau šajā desmitgadē (vēlākais – līdz 2033. gadam) pirmo reizi apzināmajā cilvēces vēsturē nogādāt uz Marsu cilvēkus. Saistībā ar to, protams, varētu rasties virkne dažādu problēmu – sākot ar elementāriem loģistikas un tehniskajiem jautājumiem un līdz pat nepieciešamībai nodrošināt, lai kosmonauti (astronauti, taikonauti u. c.) spētu tikt galā ar pašu radītajiem atkritumiem, kā arī lai viņiem pietiktu barības vairākus mēnešus ilgajam ceļojumam uz Marsu un atpakaļ. Bet, iespējams, daudzkārt svarīgāka par visu to ir cilvēku drošība un veselība, jo tik ilgā ceļojumā viņi būs nemitīgi pakļauti kosmiskajai radiācijai un mikrogravitācijai.
I
Lai noteiktu, cik pamatotas ir šīs bažas, Austrālijas Nacionālās universitātes kosmiskās medicīnas ekspertu grupa izstrādāja īpašu matemātisko modeli, kas ļauj novērtēt: varēs vai nevarēs kosmosa apguvēji bez apdraudējuma doties uz Marsu un tur izpildīt visu iecerēto? Vēstīts, ka šis modelis var izrādīties ļoti noderīgs līdztekus visiem citiem sagatavošanas darbiem, kurus nepieciešams paveikt vēl līdz izkāpšanai uz Marsa. To varētu izmantot arī nolūkā novērtēt gan īstermiņa, gan ilgtermiņa misijas, kas kosmosa apguvējus nākotnē izvedīs tālu ārpus tā dēvētās Zemei pietuvinātās orbītas un sistēmas Zeme–Mēness.
Austrāliešu ekspertu grupas vadītājs Lekss van Lūns sarunā ar plašsaziņas līdzekļiem uzsvēris, ka lidojumos uz Marsu potenciālo apdraudējumu ir pietiekami daudz, taču visnopietnāk no visiem esot jāaplūko laiks, kuru kosmosa pētnieki pavadīs mikrogravitācijas apstākļos. Kopā ar kaitīgo radiāciju, kas nāk gan no Saules, gan citiem kosmiskajiem avotiem, šī pozīcija neizbēgami izraisīs faktiski fundamentālas izmaiņas šo cilvēku organismā.
Pēc datiem, kas uzkrāti par pētījumiem, kuri veikti Starptautiskajā kosmosa stacijā, pētniekiem jau tagad labi zināms, ka mikrogravitācija izraisa muskuļu un kaulu blīvuma mazināšanos, iespaido dažādu orgānu, redzes un sirds, un elpošanas sistēmas darbību, kā arī sirds spēju pārsūknēt asinis pa organismu. Van Lūns uzsvēris, ka attiecīgais pētījums ir ļoti nozīmīgs ne tikai saistībā ar sagaidāmajiem lidojumiem uz Marsu, bet arī komerciālā kosmiskā sektora attīstībai, paužot: “Mēs labi zinām, ka ceļojums uz Marsu aizņems aptuveni sešus līdz septiņus mēnešus, un tas bezsvara stāvoklī veikta kosmiskā ceļojuma dēļ patiešām var novest pie cilvēku asinsvadu struktūras vai sirdsdarbības spēju izmaiņām. Līdz ar tādiem komerciālajiem kosmiskajiem lidojumiem, kādus jau sākuši rīkot uzņēmumi SpaceX un Blue Origin, iespējas aizlidot kosmosā pavērušās pietiekami bagātiem, taču diemžēl vairākumā gadījumu ne gluži veselīgiem cilvēkiem, tāpēc mūsu nolūks ir matemātiskos modeļus izmantot tam, lai pārliecinātos par to, vai attiecīgie cilvēki ir visos aspektos piemēroti lidojumam uz Marsu.”