1954. gada 8. janvārī. Pirms 70 gadiem gaisa telpā virs padomju okupētās Igaunijas notika PSRS vēsturē pirmais lidmašīnas nolaupīšanas mēģinājums.
Informācija par to gan ir ļoti skopa, tāpat kā par pašiem nolaupītājiem, viņu personību, mērķiem un tālāko likteni. Incidents notika "Aeroflot" pasažieru lidmašīnā "Li-2", kas būtībā bija pēc licences ražots un padomju vajadzībām piemērots amerikāņu 30. gadu beigu "DC-3" tipa lidaparāts. Lidmašīna veica reisu Minska–Tallina–Ļeņingrada, kad pēc starpnosēšanās Tallinā četru vīru apkalpei uzbruka kāds PSRS armijas gaisa spēku formā bez zīmotnēm tērpts vīrietis un sieviete. Abi bija bruņoti revolveriem. Uzbrukums notika brīdī, kad viens no apkalpes locekļiem pēc kursa uzņemšanas uz Ļeņingradu sāka izdalīt pasažieriem presi. Pāris ielauzies pilotu kabīnē un pieprasījis mainīt kursu. Pēc vienas versijas – uz Somiju, bet pēc citas – vienkārši "uz ārzemēm".
Vīrietis ar diviem ieročiem draudējis apkalpei, kamēr sieviete sākusi sasiet lidaparāta radistam rokas. Šajā brīdī bortmehāniķis T. Romaškins, kurš sievietei atradās vistuvāk, metās tai virsū un notrieca zemē, taču vīrietis sāka šaut.
Sākās cīņa, un apkalpe pievārēja gaisa pirātus. Romaškinu ķēra četras lodes. Nākamajā dienā viņš nomira slimnīcā Tallinā un tika apglabāts vietējā padomju karavīru kapsētā. Neveiksmīgos nolaupītājus nodeva padomju drošības orgāniem. Praktiski tas arī ir viss, kas zināms, uz dokumentiem, ko skatījuši vēsturnieki, nav pat atzīmēts, vai pāris iekāpis Tallinā vai lidojis no Minskas. Nav minēti arī viņu vārdi, jo abus dēvēja vienkārši par "kriminālnoziedzniekiem" vai "bandītiem", kas čekistu leksikā varēja nozīmēt jebko. Mulsinoši, ka pāris vēlējies nonākt Somijā. Tobrīd tā praktiski bija padomju satelītvalsts, kas bēgļus noteikti izdotu. Pastāv versija, ka nolaupītājs patiešām bijis kāds 1953. gada plašajā kriminālnoziedznieku amnestijas vilnī atbrīvots noziedznieks, kurš mēģinājis kopā ar draudzeni "paplašināt robežas". Kā zināms, bēdīgi slavenā 1,2 miljonu kriminālnoziedznieku amnestija PSRS teritorijā izsauca jaunu noziedzības vilni. Taču nav izslēgti arī citi varianti.
Kurzemes Vārds, 1924. gada 8. janvārī
Cūkgaļas izvedumi rāda, ka iepirkumi norit apmierinoši, arī kautuves strādā labi, tikai mūsu cūkas nav piemērotas eksportam. Šķiņķa forma neiznāk apaļa, kā to prasa ārzemes, cūkas garums citāds un galvenais – gaļa nav cauraugusi. Tie visi ir sugas trūkumi. Mēģinājumi ar Vācijas "dižciltīgām" cūkām nedod cerētos panākumus. Pirmklasīgu preci dod tikai sivēni no Anglijas ‘Jorkšīru’ un Dānijas cūku sugu krustojumi. Izvesto cūkgaļu ņem Anglija un Čehoslovākija.