Taču tieši šīs būtnes valstij sarūpēja vajadzīgās uzvaras un valsts vārda visplašāko izskanēšanu visā pasaulē.
Olimpiskās spēles Japānas galvaspilsētā Tokijā, kuras koronavīrusa pandēmijas dēļ atlika par gadu, kļuvušas iezīmīgas arī ar to, ka pirmo reizi olimpiskās kustības vēsturē oficiālā kārtā tajās startēja savdabīga būtne, ko dēvē par transgenderi jeb tātad mākslīgā ceļā savu dzimumu mainījusi persona. Proti, svarcelšanā sievietēm Jaunzēlandi pārstāvēja 43 gadus vecā būtne Lorela Habarda, kura pirms 10 gadiem ķirurģiskas iejaukšanās rezultātā no vīrieša pārtapa par sievieti. Tiesa, kā jau piebilsts, tas bija tikai pirmais pilnībā oficiālais tāds gadījums. Kas bijis iepriekš?
Kādi kam tur tie dokumenti
Antīkajā pasaulē sievietēm vispār nemaz nebija ļauts parādīties tajā vietā, kur risinājās olimpiskās spēles. Aizlieguma pārkāpuma gadījumā varēja draudēt pat nāvessods. Iespējams, tieši tāpēc dažos aspektos visvisādi cildinātais mūsdienu olimpiskās kustības atjaunotājs Pjērs de Kubertēns arī iestājās par to, lai sievietēm līdzdalība olimpiskajās spēlēs būtu liegta, jo, viņaprāt, tā dēvētajam maigajam dzimumam itin nemaz nepieklājas publiski demonstrēt savu fizisko spēku. Taču jau 1900. gadā olimpiskajās spēlēs piedalījās tenisistes un golfistes, vēl pēc četriem gadiem viņām pievienojās loka šāvējas un turpmāk tad jau pakāpeniski sākās tas, ko nosacīti var dēvēt par absolūtu līdztiesību, vismaz līdzdalības tiesību aspektā.
Tostarp vēl 20 gadus pilnībā slēgta sievietēm palika par sporta karalieni dēvētā vieglatlētika. Turklāt šajā ziņā olimpiskās kustības ortodoksus sparīgi atbalstīja sabiedrības vairākums un arī plašsaziņas līdzekļi, teju vai vienā mutē paužot, ka vispār jau tādas topošās čempiones var tikai iepriekš nožēlot, jo kurš gan vēlēsies apņemt par sievu tādus muskuļainus gaļas blāķus?!
Taču līdz pagājušā gadsimta 30. gadiem skarbā emancipācija spēja salauzt konservatīvo vīriešu pasaules barjeru, savukārt teju vai vienlaikus uzvaras sportā kļuva arī par izteikti politiski ideoloģisku jautājumu, kad arī dzimuma aspektus jau vairs nevarēja tik vienkārši ignorēt. Un tādā situācijā daudzu valstu vadītājiem gluži kā ūdeni savajadzējās arī tādas atlētes, kuras spētu nest valstij spožas un efektīgas uzvaras sporta arēnās. Tieši tad arī faktiski dzima ideja: lai arī ir zināms, ka dabu piemānīt nav iespējams, tomēr atsevišķos gadījumos vismaz ir vērts pamēģināt...