Graudu tranzīta aizliegums nebūtu blusas kodiens arī Latvijas ekonomikai.
Karš tiek finansēts ar ogļūdeņražu – naftas, naftas produktu un gāzes – eksportu, nevis graudu kravām, par to nevajadzētu būt nekādām ilūzijām.
Pēdējās nedēļās Latvijā diezgan aktīvi apspriež ar Krievijas graudu importu un tranzītu saistītos jautājumus, proti, to, cik amorāli vai pragmatiski ir vienā vai otrā veidā turpināt sadarboties ar agresorvalsti. Turklāt paredzams, ka diskusija turpmākajās nedēļās vēl tikai saasināsies, jo aktīvākais graudu tirdzniecības periods ir gada nogale un gada sākums, un tieši nākamā gada janvārī Latvijas valdība gatavojas formulēt savu attieksmi pret Krievijas graudu importu un tranzītu. Mēģināsim formulēt attieksmi arī mēs.
Varam gaidīt importa, bet ne tranzīta aizliegumu
Jautājums par Krievijas graudu importu ir samērā vienkāršs, un pagaidām neesmu dzirdējis nevienu, kas būtu pacēlis savu balsi šī importa aizstāvībai. Latvijai un visām pārējām ES valstīm pastāv alternatīvi graudu ieguves avoti, un priekšroka noteikti būtu jādod Ukrainas, nevis Krievijas graudu pirkšanai. Centrālās statistikas pārvaldes dati liecina, ka kopējā Krievijas graudu importa vērtība šogad sasniegusi 59,99 miljonus eiro, tostarp ievestās kukurūzas vērtība sasniedz 51,351 miljonu eiro, kviešu – 4,526 miljonus eiro, rudzu – 3,816 miljonus eiro, bet citu graudu produktu vērtība sasniedz 294 011 eiro. Cik no šī apjoma palicis Latvijā, bet cik – izvests tranzītā uz citām valstīm, nav zināms, tādi dati Latvijā apkopoti netiek. Tomēr efekts uz pārtikas cenām Latvijā tam ir – Latvijas pārtikas kviešu vidējā cena 2023. gada desmit mēnešos bija otra zemākā cena starp visām ES dalībvalstīm, proti, Latvijā tie maksāja 223 eiro par tonnu, bet vidēji ES – 251 eiro par tonnu, tātad cenas starpība ir apmēram 10%. Lielāko daļu ievesto graudu veido lopbarības kukurūza, var droši pieņemt, ka arī daļa no tās ir palikusi Latvijā, ietekmējot putnu un citas gaļas, olu, piena un piena produktu cenas. Tomēr, ņemot vērā lēcienveidīgās desmitiem un simtiem procentu lielās pārtikas cenu pārmaiņas, kuras pārcietuši Latvijas iedzīvotāji pēdējos divos gados inflācijas dēļ, vēlreizējas desmit vai vairāk procentu izmaiņas cenās Ukrainas atbalstam mēs būtu spējīgi pārciest. Tādēļ ļoti iespējams, ka varam gaidīt Krievijas graudu importa aizliegumu Latvijā un, cerams, arī pārējā Eiropā, taču jāatceras, ka šādi lēmumi ES tiek pieņemti vienbalsīgi un pat vienas valsts atšķirīgā attieksme var neļaut tādu pieņemt.